Rolul specialistului in ingrijirea piciorului in cazurile de neuroaptie diabetica
![](https://media.giraffe-shoes.ro/cache/catalog/blog/rolul-specialistului-in-ingrijirea-piciorului-in-cazurile-de-neuroaptie-diabetica-400x400.jpg)
În acest episod, doamna doctorand fiziokinetoterapeut Iulia Drăgoi ne povestește Care este rolul specialistului în îngrijirea piciorului, pentru cazurile de neuropatie diabetică?
Totodată, în cele ce urmează, specialistul ne spune că, alături de echipa sa, pot recunoaște în avans semnele neuropatiei diabetice. Această afecțiune pune pacientul la risc de ulcerații, posibile ulterioare infecții și, chiar, amputații. În România peste 5000 de persoane anual suferă amputații netraumatice, toate fiind cauza complicațiilor piciorului diabetic.
Piciorul diabetic este o combinație între neuropatie, deformare, ischemie, cât și un risc crescut la infecție. Majoritatea pacienților diabetici cu probleme de picior au semne asociate de neuropatie autonomă (tulburări la nivelul glandelor sudoripare), motorie (deficit muscular) și senzorială (tulburări de sensibilitate). Simptomele și semnele depind de gradul neuropatiei sau al bolii vasculare asociate; acestea fiind factorii dominanți ce pun la risc piciorul diabetic pentru ulcerație/amputație. Piciorul poate fi introdus într-o clasă diagnostică de risc în urma unui examen clinic, acest lucru dictând terapia și modul ideal de monitorizare a evoluției. Complicațiile piciorului diabetic conduc, printr-o progresie rapidă, la riscul de amputații minore sau majore. Pacienții cu diabet au un risc crescut de infecție la nivelul piciorului datorită disfuncției imunitare multifactoriale.
Neuropatia diabetică periferică simetrică distală, localizată la nivelul membrelor inferioare este de 3 tipuri: neuropatie periferică senzorială, motorie și autonomă. Dovada pentru neuropatia senzorială este o reducere a sensibilitații vibratorie și a sensibilitatii superficiale testată la presiune, atingere, stimuli termici, precum și a prezenței paresteziilor, senzației de ace, furnicături sau arsuri.
Sindromul „picioarelor arzătoare” apare, de obicei, noaptea și este însoțit de o senzație de durere tip arsură localizată la nivelul tălpilor, chiar și a gambelor. Această senzație este substanțial mai scăzută în neuropatia diabetică cronică odată cu agravarea bolii. Pe măsură ce neuropatia se agravează, sensibilitatea picioarelor scade, astfel pacientul, pierzand „darul durerii”, este supus riscului de accidentare, fie prin traumatisme repetate în timpul mersului, fie prin traume accidentale, înțepare, tăiere, arsuri etc. Presiunea și forțele de frecare dintre picior/ sol, picior/ încălțăminte, pacienții cu neuropatie sunt predispuși să dezvolte ulcerații plantare sau chiar la nivelul superior al degetelor. Din cauza pierderii sensibilității și a incapacității de a mai simți durerea, pacienții cu picior diabetic pot purta ulcerații grave la picioare fără a fi conștienți de prezența acestora. Ulcerațiile pot fi subestimate de pacient, prin urmare vindecarea fiind întârziată, infecțiile se pot instala. În majoritatea cazurilor, neuropatia senzorială este însoțită de alterarea percepției temperaturii. Pierderea capacității de diferențiere între cald și rece pot predispune pacientul cu neuropatie diabetică la leziuni prin opărire cu apă caldă în timpul igienei picioarelor, ardere termică sau chimică, degerături prin expunerea la frig.
Neuropatia diabetică se asociază cu alterarea reflexului Achilian și chiar patelar când boala progresează proximal. Disfuncția musculară asociată neuropatiei diabetice, este reprezentată de atrofia grupelor mici de muschi inițial și a grupelor de muschi mari pe măsură ce boala avansează. Astfel, apar deformațiile picioarelor care se pot suprapune pe deformatii preexistente bolii de bază, ce, în consecință, supun pacientul la riscul de a avea presiuni crescute în anumite puncte proeminente ale scheletului piciorului, unde riscul de ulcerație crește.
Neuropatia motorie poate fi observată prin aspectul de picior scobit, grifat al degetelor și bolții piciorului sau a deformațiilor degetelor în valg, ciocan etc, prin pierderea sensibilității și a forței musculare, prin atrofia musculară și scobirea constantă a piciorului; pacientul cu neuropatie diabetică dezvoltă tulburări de echilibru și stabilitate care pot conduce la riscul de cădere. Viteza de mers a acestor persoane este redusă, ceea ce crește timpii de contact ai piciorului cu solul, predispunând, astfel, la un risc crescut de presiuni elevate plantare și risc secundar de ulcerație. Combinația dintre neuropatia senzorială și cea periferică motorie favorizează apariția unui mers nesigur și ineficient.
Persoanele cu diabet prezintă un risc mai mare pentru infecțiile picioarelor, orice lovitură, înțepătură sau micro/macrotraumatism putând pune la risc de infecții greu de vindecat. Însăși micozele unghiilor sau micozele interdigitale pot fi o sursă de infecție a piciorului persoanelor cu diabet, prin urmare, tratarea acestora de către un specialist podiatru este esențială. De aceea, experții în diabet și nutriție ce au în grijă pacienți cu diabet și cu neuropatie diabetică sau/ și boala vasculară periferică, trebuie să recomande pacienților lor să consulte un podiatru, astfel fiind posibilă recunoașterea la timp a deformațiilor, onicomicozelor, leziunilor preulcerative, calusurilor, ulcerațiilor și abordarea, în consecință, la timp a acestor probleme. Pacienții cu diabet, fie de tip I sau de tip II, trebuie să-și protejeze picioarele cu încălțăminte specială de diabet, ciorapi de diabet, printr-o igienă corectă și adecvată, și să efectueze vizite regulate la specialiști pentru controale amănunțite ale picioarelor la intervalele de timp recomandate de ghidurile internaționale și, în funcție de clasa diagnostică din care fac parte. Astfel, un pacient cu diabet fără neuropatie trebuie să beneficieze de un consult al picioarelor la un podiatru anual. Dacă s-a instalat deja neuropatia diabetică, pacientul este recomandat să fie consultat de un podiatru tot la 6 luni, iar dacă are diabet, neuropatie diabetică și onicomicoze, cu sau fără boală vasculară periferică asociată, este necesar un consult podiatric tot la 3 luni. Pacienții cu ulcerații, istoric de ulcerație sau amputații minore/majore trebuiesc văzuți lunar pentru a reduce riscul reulcerațiilor și a amputațiilor secundare.
Acest Proiect este susținut de Giraffe Shoes și este realizat cu aprobarea informațiilor de către doctorand specialist în biomecanica piciorului, Fizioterapeut Iulia Drăgoi, reprezentant al Asociația de Podiatrie și Fast Fizio Clinic.